НОВІ ДОСЛІДЖЕННЯ ОДНІЄЇ З ПАМ’ЯТОК ГАЛИЦЬКОГО ЗОДЧЕСТВА ХІІ СТОРІЧЧЯ - ІОАННІСЯН, Олег (Галич. Збірник наукових праць, 2018)
1979 р. Галицький сектор Архітектурно(археологічної експедиції Ленінградського відділення Інституту археології Академії наук СРСР розкрив рештки білокам’яної будівлі на околицях Галича, які раніше, 1882 р., досліджували Лев Лаврецький та Ізидор Шараневич, і які вони назвали «Полігоном» (іл. 1). Наші розкопки показали, що будівля не була багатокутною, натомість квадрифолієм (іл. 2). Йдеться про споруду культового характеру за типом ротонди, доволі рідкісну для давньоруської архітектури: схожого типу квадрифолій відомий у с. Побережжі біля Галича, який 1959 р. відкрив Михайло Каргер (іл. 8). Упродовж ХІІ–ХІІІ ст., на відміну від руських земель, квадрифолії романської архітектури добре відомі в Угорщині (іл. 9). «Полігон» датовано періодом, що йшов за зведенням Успенського собору, тобто у другій половині ХІІ ст. Доказом цього слугує використання плиток із зображенням ґрифонів і орлів (іл. 7), добре відомих на пам’ятці в с. Побережжі. Характер і тип забудови галицьких храмів другої половини ХІІ ст. переконує в залученні до неї угорських майстрів.