Лінгвопоетика сьогодні - КОНОНЕНКО, ВІТАЛІЙ (Журнал Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, 2019)
У статті розглянуто комплекс проблем, які розглядає сучасна наука про мову художньої літератури – лінгвопоетика. Вивчення правил і засобів образотворення має на меті не лише зафіксувати систему тропеїчних можливостей художнього тексту, а й опрацювати механізми відтворення в ньому філософії пізнання, мовомислення, шляхи відтворення мовної картини світу. Образна структура художнього дискурсу може бути осмислена через синтезований аналіз не окремих фрагментів тексту, а їхнього цілісного сприйняття, зі зверненням до “вертикального контексту”. Виокремлення метафоричних значень ґрунтується на узагальненнях смислової організації тексту в цілому, в сукупності побутових висловів і образних переосмислень, на трансформаціях безобразного й образного, стилістично нейтрального й маркованого, у взаємодії з конотативним шаром, додаванням нових смислів. Прочитання сучасних художніх текстів вимагає посилання уваги до тих відхилень від узвичаєної літературної норми, які забезпечують “свіжість”, незвичність слововживання, неповторність образу, його внутрішню глибину й експресію. На порядок денний висувається завдання відстежити загальні риси національного ідіолекту, забезпечення його специфіки на підґрунті ідіостильових пошуків майстрів слова. Визначення індивідуально-авторського мовостилю, зокрема, на матеріалі модерністських художніх текстів, покликано відтворити стан сучасного літературного процесу, новаторські тенденції в сучасному українському красному письменстві.